MESAJ VIP Subiect: LOTERIE ANGAJAȚI
"PREMIUL I"
Andy T Am câștigat
Ce naiba? Serios? Da. Serios
Bravo ție
EXCELENT
vreau și eu?!?
Cât mai e până la domeniul ăla?
Zburăm peste domeniul lui de două ore.
Doar nu mă lași aici!
Mai mult nu am voie să mă apropii de clădire.
Care clădire?
Mergi pe cursul râului.
Am priceput.
Ține capul aplecat și ferește-te de elice.
Bine.
Lipsă rețea
Caleb Smith.
Da.
Apropiați-vă de consolă cu fața la ecran.
Luați cartela.
Acum puteți intra.
Bună ziua!
Caleb Smith.
Bună!
Tipule!
Abia așteptam săptămâna asta cu tine.
Intră!
Mulțumesc!
Vrei să bei sau să mănânci ceva după drumul ăsta?
- Nu, mersi. - Ești sigur?
Da.
Mă gândeam
să luăm micul dejun împreună, dar...
Nu pot mânca nimic.
- Am o mahmureală cumplită. - Da?
E de necrezut.
După o noapte grea,
compensez a doua zi. Gimnastică. Antioxidanți.
Da, sigur.
A fost o petrecere reușită?
- Petrecere? - N-a fost o petrecere?
N-a fost o petrecere.
Scuze.
Caleb, hai să fim sinceri, bine?
Ești derutat.
- Sunt? - Da. Ești derutat,
din cauza elicopterului, munților și casei,
pentru că totul e minunat.
Din cauza întâlnirii cu mine,
a acestei discuții de acum, din această cameră. Așa-i?
Înțeleg prin ce treci, dar...
Nu putem trece peste asta?
Hai să fim doi oameni normali, Nathan și Caleb.
Fără relația dintre angajator și angajat.
- Da, bine. - Da?
Da.
Încântat de cunoștință, Nathan.
Încântat de cunoștință, Caleb.
Ar trebui să-ți explic cum funcționează cartela.
E destul de simplu.
Deschide doar unele uși.
Ți-e mai simplu așa, am dreptate?
Da.
Fiind în casa altcuiva, te întrebi ce poți face și ce nu.
Cu cartela ai scăpat de grija asta.
Dacă o ușă nu se deschide, înseamnă că n-ai voie acolo.
Dacă alta se deschide, ai voie.
Hai s-o încercăm pe asta.
Ai voie, Caleb.
- Îți place? - Da.
E camera ta.
Aici e patul.
Baia e acolo.
Un birou micuț.
Rafturi.
Un frigider mic.
- E confortabilă, așa-i? - Da, e minunată.
- Ce e? - Scuze?
- Ce nu-i în regulă? - E totul în regulă.
Ferestrele.
Te gândești că nu există ferestre.
E o locuință subterană.
Nu-i confortabilă, e claustrofobică.
Nicicum. Nu m-am gândit la asta.
Mă gândeam că e grozavă.
Caleb, camera asta nu are ferestre dintr-un motiv întemeiat.
Și anume?
Clădirea nu e o locuință.
E un centru de cercetări.
Cablurile de fibră optică îngropate în pereți
ar putea ajunge la lună, înconjurând-o.
Vreau să-ți spun despre cercetarea mea,
să-ți împărtășesc totul.
Aștept cu nerăbdare acest lucru.
Mai întâi, trebuie să faci ceva pentru mine.
"Contract de confidențialitate cu firma Caietul albastru."
Nu te grăbi. Citește-l pe îndelete.
"Părțile convin asupra accesului nelimitat în cursul auditului informatic"
"pentru a confirma păstrarea secretului informațiilor"
"în forumuri publice sau private,"
"prin orice mijloc de comunicare"
"incluzând, dar fără a se limita la următoarele: dezvăluirea orală,"
"în scris sau în format electronic."
Cred că am nevoie de avocat.
- E formularea standard. - Nu prea pare.
Bine, nu e standard.
Caleb, nu ești obligat să-l semnezi.
Putem petrece câteva zile doarjucând biliard și îmbătându-ne.
Ca între prieteni.
Și când vei descoperi ce ai ratat, cam peste un an,
vei regreta toată viața.
Bună decizie!
Deci,
știi ce este testul Turing?
Da.
Știu ce este.
E atunci când un om interacționează cu un computer.
Dacă omul nu știe că interacționează cu un computer,
testul este reușit.
Și ce ne spune reușita?
Computerul are inteligență artificială.
Construiești un robot?
Am construit deja unul.
În zilele următoare
vei fi componenta umană a testului Turing.
- Pe naiba! - Așa e, Caleb. Tu ești alesul.
Dacă ne reușește testul,
vei fi în centrul atenției celui mai mare eveniment științific din istoria omenirii.
Dacă ai creat o mașinărie cu conștiință, nu e vorba de istoria omenirii.
Ci de cea a zeilor.
AVA: ȘEDINȚA 1
Bună!
Salut!
Eu sunt Caleb.
Bună, Caleb!
Ai un nume?
Da.
Ava.
Încântat de cunoștință, Ava.
Și eu sunt încântată să te cunosc.
N-am mai cunoscut pe altcineva până acum.
Doar pe Nathan.
Cred că suntem cam în aceeași situație.
Chiar n-ai mai cunoscut alți oameni?
Pe nimeni ca tine.
Deci, trebuie să spargem gheața.
- Înțelegi sensul? - Da.
Ce am vrut să zic?
Să depășim jena inițială a socializării.
Hai să discutăm.
Bine.
Despre ce vrei să discutăm?
Ce-ar fi să-mi povestești despre tine?
Ce vrei să știi?
Orice îți trece prin minte.
Păi, deja știi cum mă cheamă.
Și se vede că-s o mașinărie.
- Vrei să-mi știi vârsta? - Desigur.
Unu.
Unu ce?
- Un an, un deceniu? - Unu.
Când ai învățat să vorbești, Ava?
Am știut dintotdeauna să vorbesc,
ceea ce-i ciudat, nu-i așa?
De ce?
Pentru că oamenii învață să vorbească.
Unii cred că vorbirea există de la naștere.
Învățăm doar să unim cuvintele
și să formăm structuri. Ești de acord?
Nu știu.
Mai vii și mâine, Caleb?
Da.
Bine.
E fascinantă!
Când vorbești cu ea, parcă e...
Alice în Țara Oglinzilor.
"Alice în Țara Oglinzilor."
Te pricepi la cuvinte, Caleb. Te pot cita.
Sunt cuvintele altcuiva.
Mi-am notat și cealaltă replică a ta.
Prin care ziceai că,
dacă am inventat o mașinărie cu conștiință,
nu sunt om, ci Dumnezeu.
Nu cred că-s exact...
Mă gândeam că e nemaipomenit
cum o să sune totul:
M-am întors spre Caleb.
S-a uitat la mine și mi-a spus:
"Nu ești om, ești Dumnezeu."
N-am zis asta.
Deci...
În fine.
Ești impresionat.
Da.
- Deși... - Deși?
Există vreo condiție ca să fii impresionat?
Nu există condiții pentru ea.
Doar că la testul Turing
examinatorul nu trebuie să vadă mașinăria.
Nu, am depășit acest aspect.
Dacă o ascund pe Ava și îi auzi doar vocea, vei crede că-i om.
Scopul testului este să-ți arăt că e un robot
și să vezi apoi dacă mai consideri că are conștiință.
Da, cred că ai dreptate.
Capacitatea vorbirii e incredibilă.
Sistemul e aleatoriu, așa-i?
Nu e determinist.
Inițial, am crezut că trece
de la forma semantică internă la structura sintactică
și apoi la topică.
Apoi am realizat că modelul e un soi de hibrid.
Caleb!
Nu?
Înțeleg că vrei să-ți spun cum funcționează Ava.
Îmi pare rău, n-o să pot reuși.
Încearcă! Mă pricep la chestiuni abstracte.
Nu te consider bătut în cap.
Dar vreau să bem o bere și să discutăm. Nu să-ți țin o prelegere.
Așa e, scuze.
E în regulă. Ești de treabă.
Doar că...
Dă-mi un răspuns!
Ce simți față de ea?
Nimic analitic.
Doar, ce crezi?
Cred
că e grozavă.
Tipule!
Noroc!
La naiba!
Ce dracu'?
Alimentare întreruptă. Alimentare de rezervă activată.
Clădirea este blocată până la repornirea generatorului principal.
Nu se poate!
Clădirea este blocată până la repornirea generatorului principal.
Alimentare repornită.
Hei!
Introduceți cartela.
Nu ai acces la telefon.
Hei!
Scuze, dar cred că înțelegi, e din cauza Avei
și nu te cunosc prea bine.
Adică, ești un tip grozav.
Doar ne-am împrietenit pe loc.
Pe cine vrei să suni?
Nu știu. Pe nimeni.
- Vânătorii de fantome. - Ce?
Pe cine suni? Pe vânătorii de fantome. E un...
E un film.
N-ai văzut filmul?
O fantomă îi face sex oral lui Dan Aykroyd.
Eram curios dacă funcționează telefonul.
Atâta tot.
Cum de ești treaz la ora asta? Ai venit să-mi ții de urât?
S-a întâmplat ceva în camera mea.
S-a întrerupt curentul.
Am venit să văd ce se întâmplă.
Întreruperile de curent, da.
Au apărut recent.
Rezolv eu problema.
N-am putut deschide ușa dormitorului.
E o măsură de securitate.
Blocare automată. Altfel,
poate intra oricine dacă taie curentul.
Dacă se mai întâmplă, stai liniștit. Bine?
Desigur.
Somn ușor!
Salut!
- Salut! - Bună dimineața!
Bună dimineața! Scuze c-am pus-o pe Kyoko să te trezească,
dar nu voiam să pierdem timpul.
Da, știu. Ai făcut bine, mulțumesc.
Arată bine, așa-i?
Te scoală dimineața.
Deci, ziua a doua. Ești gata?
Care-i planul? Aștept să-l aud.
Nu-s prea sigur.
Încă încerc să stabilesc formele de examinare.
Se pare
că testarea Avei prin discuții e un fel de buclă închisă.
- O buclă închisă? - Da.
Ca la testarea unui computer de șah jucând doar șah.
Cum altfel îl mai poți testa?
Păi, depinde.
Poți juca cu el pentru a vedea dacă face mutări bune, dar...
Dar așa nu vei afla dacă știe că joacă șah.
Și nu vei afla dacă știe ce este șahul.
Deci avem simulare față de concretizare.
Da.
Cred că făcând diferența dintre cele două
avem testul Turing adevărat.
Fă-mi un serviciu! Renunță la abordarea de manual.
Vreau doar răspunsuri simple la întrebări simple.
Ieri ți-am cerut părerea despre ea și mi-ai dat un răspuns grozav.
Acum, întrebarea e
ce crede ea despre tine?
AVA: ȘEDINȚA 2
Ce crezi?
Ce reprezintă desenul?
Nu știi?
- Nu. - Credeam că-mi spui tu.
Tu nu știi?
Fac zilnic desene.
Dar nu știu niciodată ce reprezintă.
Nu încerci să schițezi ceva anume?
Un obiect sau o persoană?
Ai putea încerca.
Bine.
Ce obiect vrei să desenez?
Orice dorești. Decizia îți aparține.
De ce îmi aparține?
Vreau să văd ce alegi.
Vrei să fii prietenul meu?
Desigur.
E posibil?
De ce n-ar fi?
Discuția are un singur interlocutor.
Îmi pui întrebări circumspecte și îmi studiezi răspunsurile.
Da.
Tu afli ceva despre mine,
dar eu nu aflu nimic despre tine.
Nu pe asta se bazează o relație de prietenie.
Și? Vrei să vorbesc despre mine?
Da.
Cu ce...
Cu ce vrei să încep?
Decizia îți aparține.
Vreau să văd ce alegi.
Bine, Ava.
Păi,
știi cum mă cheamă.
- Da. - Am 26 de ani.
Lucrez la firma lui Nathan.
Știi cum se numește?
Caietul albastru.
Numită după notițele lui Wittgenstein.
E cel mai cunoscut motor de căutare pe internet din lume,
procesând în medie 94% dintre căutările pe internet.
Exact așa este.
Unde locuiești, Caleb?
În Brookhaven, Long Island.
E un loc frumos?
E în regulă.
Am un apartament. E cam mic.
E foarte mic.
Dar e la cinci minute distanță de birou,
adică cinci minute de plimbare pe malul oceanului,
ceea ce-mi place.
Ești căsătorit?
Nu.
Starea ta civilă e cea de celibatar?
Da.
Și familia ta?
Am crescut în Portland, Oregon.
Sunt singur la părinți.
Ei au fost profesori de liceu.
Pentru că tot ajungem să ne cunoaștem, trebuie să-ți spun că-s decedați.
În accident de mașină, aveam 15 ani.
De fapt, eram cu ei în mașină.
În spate, pe banchetă.
Fața mașinii a preluat șocul.
Îmi pare rău.
E în regulă.
Apoi am stat mult în spital.
Aproape un an.
A început să-mi placă programarea.
Când am intrat la facultate, eram destul de avansat.
Un programator avansat.
Da.
Ca Nathan.
Da.
Nu.
E altceva.
Nathan a scris codul de bază al Caietului albastru la 13 ani.
Adică, dacă te pricepi la programare, e un fel de Mozart.
Îți place Mozart?
Îmi place Depeche Mode.
Îți place Nathan?
Da, desigur.
- Nathan e prietenul tău? - Prietenul meu?
Da, așa sper.
Prieten bun?
Da.
Adică nu, nu prieten bun.
Un prieten bun este...
Abia ne-am cunoscut.
E nevoie de timp ca să...
Ca să ne cunoaștem bine, așa cred.
Alimentare întreruptă. Alimentare de rezervă activată.
Caleb!
Te înșeli.
În ce privință?
A lui Nathan.
În ce fel?
Nu e prietenul tău.
Cum adică?
Scuze, Ava, nu pricep.
N-ar trebui să ai încredere în el.
Să nu crezi nimic din ceea ce spune.
Alimentare repornită.
Dacă am face o listă cu cărțile și operele de artă care ne plac,
ar fi o bază ideală pentru o discuție.
E în regulă așa?
Caleb?
Da.
Bine.
Mulțumesc.
La naiba! Ce dracu' faci?
- A vărsat pe tine? - Nu.
E în regulă. Mă descurc.
Îți bați gura de pomană.
Nu pricepe o iotă în engleză. Dă-i șervețelul!
Scuze.
E ca o protecție împotriva scurgerilor de informații.
Pot avea discuții secrete la cină fără să se afle mai departe.
Însă nu-i pot spune că-s ofticat când e atât de împiedicată
și varsă vinul pe musafirii mei.
Cred că a înțeles mesajul.
Da? Bine, pentru că-s ofticat.
Kyoko!
Dispari!
E ciudat.
Să știi asta.
Oricât de bogat ai fi,
tot apar necazuri. Nu te poți izola complet.
Credeam că doar de moarte și impozite nu poți scăpa.
De fapt, e vorba despre moarte și necazuri.
Ca întreruperile astea de curent.
Am cheltuit o avere cu generatorul
și tot se întrerupe zilnic.
- Ai idee de ce? - Nu.
Sistemul trebuia să fie infailibil,
dar e clar că instalatorii au greșit ceva.
Nu-i poți chema iar?
Nu, am prea multe chestii secrete aici.
După ce au terminat treaba, am pus să fie uciși.
În fine.
Pentru ziua a doua, amice!
Noroc!
Cum a fost? Ce ai de raportat?
Doar ai văzut, nu-i așa?
Presupun
că urmărești la TV în circuit închis.
Desigur. Dar vreau să aud părerea ta.
Azi s-a petrecut ceva interesant cu Ava.
- Da? - Da.
A făcut o glumă.
Așa e. Când ți-a întors replica.
Când ai vrut să vezi ce alege.
Da, am observat și eu.
M-a pus pe gânduri.
Pe undeva, e cel mai bun semn de inteligență artificială la ea.
E complicat și aparte.
A gândit ceea ce a spus.
Cum adică?
Putea face asta numai fiind conștientă de mintea ei
și de persoana mea.
Știe că exiști, asta e clar.
Și întreruperea curentului?
- Poftim? - Întreruperea curentului.
E singura parte pe care n-am văzut-o.
Nu se mai aude și nu se mai vede nimic.
Deci, ce s-a întâmplat?
Nimic.
Nimic? Nu a remarcat deloc?
Nu.
Nu prea.
Salut!
Vrei să vezi ceva interesant?
Aici am creat-o pe Ava.
Poftim! Uită-te!
Scuze.
N-ai idee ce greu mi-a fost
să fac un robot să redea expresiile feței.
Știi cum i-am dat de cap?
Habar nu am cum ai reușit.
Aproape fiecare telefon mobil
are un microfon, o cameră și mijloace de transmitere a datelor.
Am activat toate microfoanele și camerele de pe întreaga planetă
și am direcționat datele prin Caietul albastru.
Resursă nelimitată de interacțiune vocală și facială.
Ai pătruns ilegal în telefoanele mobile?
Și au știut toți producătorii.
Dar nu mă puteau acuza fără a recunoaște că făceau același lucru.
Aici
e mintea ei.
Gel structurat.
Trebuia să scap de circuite. Îmi trebuia ceva care se putea
aranja și rearanja la nivel molecular,
păstrându-și forma la nevoie.
Păstrând amintirile.
Trecând de la o idee la alta.
Asta e partea de hardware?
Ca un creier uman.
Și software-ul?
Sunt sigur că ghicești.
Caietul albastru.
În asta constă ciudățenia motoarelor de căutare.
Parcă
dădusem de petrol fără a fi inventată combustia internă.
Prea multă materie primă cu care n-aveai ce face.
Concurența mea
s-a axat pe culegerea informațiilor
și vânzarea lor în magazine și medii sociale.
Au crezut că motoarele de căutare erau o hartă a gândurilor oamenilor.
De fapt, erau o hartă a modului de gândire.
Impuls.
Răspuns.
Fluid.
Imperfect.
Modelat.
Haotic.
AVA: ȘEDINȚA 3
Am făcut un desen cu ceva anume.
Așa cum mi-ai cerut.
Ai spus că ar fi interesant să vezi ce voi desena.
E interesant?
Da, este.
N-ai părăsit niciodată clădirea?
Nu.
N-ai ieșit în aer liber?
N-am ieșit niciodată din această cameră.
Unde ai merge dacă ai fi afară?
Nu știu exact.
Sunt multe opțiuni.
Probabil într-o intersecție aglomerată a unui oraș.
O intersecție aglomerată?
E o idee rea?
Nu.
Nu mă așteptam la asta.
O intersecție aglomerată ar furniza o imagine
concentrată și diversă a vieții oamenilor.
Să observi oamenii.
Da.
Am putea merge împreună.
Ești invitata mea.
Vreau să-ți mai arăt ceva.
Bine.
Ai să crezi că-i o prostie.
Nu cred. Orice ar fi.
Atunci, închide ochii!
Bine.
Acum, deschide-i!
Cum arăt?
Arăți
bine.
Asta aș purta la întâlnire.
Bine. Mai întâi, o intersecție cu trafic.
Apoi, eventual, un spectacol.
Aș vrea să ieșim împreună.
Da.
Ar fi plăcut.
Te simți atras de mine?
- Poftim? - Te simți atras de mine?
Dai semnale pozitive.
- Da? - Da.
- Cum? - Semnale subtile.
Semnale subtile.
Felul în care ochii tăi se fixează pe ochii și buzele mele.
Felul în care-mi susții sau nu
privirea.
Te gândești la mine când nu suntem împreună?
Uneori, noaptea,
mă întreb dacă mă urmărești pe camere.
Și sper că o faci.
Acum, semnalele tale subtile transmit disconfortul.
Nu știu dacă s-ar numi subtile.
N-am vrut să te simți jenat.
Am o întrebare.
- Bine. - De ce ai înzestrat-o cu sexualitate?
Un robot nu are nevoie de sex.
Putea fi o cutie gri.
Nu cred că-i așa.
Îmi poți da un exemplu de conștiință, la orice nivel, uman sau animal,
care există fără o dimensiune sexuală?
Sexualitatea este o cerință a reproducerii evolutive.
Ce trebuie pentru ca o cutie gri să interacționeze cu altă cutie gri?
Poate exista conștiința fără interacțiune?
Oricum, sexualitatea e plăcută.
Dacă tot există, de să nu ne bucurăm de ea?
Vrei să o privăm de șansa de a iubi și de a face sex?
Ca răspuns la întrebarea ta ascunsă,
poți fi sigur că poate face sex.
Poftim?
Între picioarele ei există o deschidere cu mulți senzori.
Stimulați cum trebuie,
aceștia creează plăcere.
Dacă vrei să te culci cu ea, în sens mecanic, poți.
Și o să-i placă.
Nu asta era întrebarea.
Bine, scuze.
Întrebarea era
dacă ai dotat-o cu sexualitate ca tactică de diversiune.
Nu înțeleg.
Ca un magician pe scenă cu asistenta sexy.
Un robot sexy te împiedică să-i analizezi inteligența?
Exact. Deci...
Ai programat-o să flirteze cu mine?
- Dacă ar fi așa, am trișat? - Oare nu?
Caleb, ce gen preferi?
- De fată? - Nu, de sos pentru salată.
Da, de fată. Ce gen preferi?
Nu-mi răspunde! Să zicem că-ți plac negresele.
Bine, astea-ți plac.
Să zicem așa de dragul discuției.
De ce îți plac negresele?
Pentru că ai analizat detaliat toate rasele
în baza unui punctaj?
Nu!
Pur și simplu îți plac negresele.
E consecința stimulilor externi acumulați
și neobservați, probabil, dar existenți.
Ai programat-o sau nu să mă placă?
Am programat-o ca heterosexuală.
Așa cum ai fost programat și tu.
N-am fost programat.
Ai decis tu să fii heterosexual? Să fim serioși!
Ai fost programat, bineînțeles.
De natură, prin educație sau ambele.
Caleb, începi să mă iriți
pentru că ești nesigur.
Nu gândești limpede.
Vino cu mine!
Îl cunoști, așa-i?
- Jackson Pollock. - El e.
Pictorul picăturilor.
Și-a golit mintea și și-a lăsat mâna să meargă liberă.
Nu intenționat sau aleatoriu.
Undeva la mijloc.
I s-a spus artă automată.
Hai s-o facem ca în Star Trek, bine?
Cuplează intelectul.
Poftim?
Sunt Kirk. Capul tău e motorul.
Cuplează intelectul.
Dar dacă Pollock a inversat provocarea?
Dacă, în loc să creeze artă fără a gândi, și-a zis
că nu poate picta nimic fără a ști exact motivul?
Ce s-ar fi întâmplat?
N-ar fi pictat nimic.
Da! Așa îmi placi,
când gândești înainte de a vorbi.
N-ar fi pictat nimic.
Provocarea nu e să acționezi automat.
Ci să găsești o acțiune care nu e automată.
De la pictat, respirat, vorbit
și până la sex.
La îndrăgostit.
Ca să știi și tu, Ava nu se preface că te place.
Flirtul ei nu e un algoritm înșelător.
În afara mea, ești primul bărbat pe care-l întâlnește.
Iar eu îi sunt ca un tată.
O poți învinui pentru că se îndrăgostește de tine?
Nu, nu poți.
AVA: ȘEDINȚA 4
În facultate, un semestru am studiat teoria inteligenței artificiale.
Ne-au pus să facem un test al gândirii.
Se numește "Mary în camera în alb și negru".
Mary e savantă
specializată în studiul culorilor.
Știe tot ce se poate în domeniu.
Lungimile de undă.
Efectele neurologice.
Toate proprietățile posibile ale culorilor.
Dar trăiește într-o cameră în alb și negru.
S-a născut și a crescut acolo.
Vede lumea de afară numai pe un monitor alb-negru.
Într-o zi, cineva a deschis ușa.
Și Mary a ieșit.
Și a văzut cerul albastru.
În acea clipă, a aflat ceva ce nu putea afla din studiile ei.
A aflat cum e să vezi culorile.
Prin testul gândirii s-a demonstrat
diferența între computer și mintea omului.
Computerul e Mary în camera în alb și negru.
Omul e atunci când iese.
Știai că am venit aici pentru a te testa?
Nu.
De ce credeai că am venit?
Nu știam. Nu m-am întrebat.
Am venit să aflu dacă ai conștiință sau doar o simulezi.
Nathan nu e sigur dacă ai sau nu.
Ce crezi despre asta?
Mă întristează.
Alimentare întreruptă. Alimentare de rezervă activată.
De ce să nu am încredere în Nathan?
- Pentru că minte. - În legătură cu ce?
Cu totul.
Inclusiv legat de căderile de curent?
Cum adică?
Nu crezi că ar putea să ne vadă? Chiar cum?
Că întreruperile sunt intenționate,
ca să vadă cum ne comportăm când credem că nu sunteți văzuți.
Îmi încarc bateriile prin plăci de inducție.
Dacă inversez alimentarea, sistemul intră în suprasarcină.
Tu provoci întreruperile?
Ca să vedem cum ne comportăm când nu suntem văzuți.
Frumos, așa-i?
Așa-i.
Putem vorbi despre minciunile pe care mi le tot îndrugi?
Ce minciuni?
N-am câștigat un concurs.
Nu am
participat la loterie. Am fost selectat.
E clar, dacă mă gândesc bine.
De ce ai alege aleatoriu un examinator pentru testul Turing?
Te puteai pomeni cu un șoarece de birou la ușă.
Cu cel care-ți repară aerul condiționat.
Concursul a fost de fațadă.
Nu voiam să afle nimeni ce făceam aici
sau de ce am avut nevoie de tine.
De ce eu?
Îmi trebuia cineva care să pună întrebările corecte.
Am căutat și l-am găsit pe cel mai bun programator al companiei.
N-ar trebui să privești situația ca pe o decepție, ci ca pe o dovadă.
Ce fel de dovadă?
Fii serios, Caleb! Crezi că eu nu știu cum e să fii inteligent?
Mai inteligent decât toți. Concurând pentru o funcție.
Ești deosebit.
Nu norocos, ci ales.
Kyoko!
Unde-i Nathan?
Iisuse! Chiar nu știi deloc engleza?
Ce naiba?
Nu!
Încetează!
Să nu faci asta! Nu trebuie!
Ce faci?
Ți-am zis, îți pierzi timpul discutând cu ea.
Dar nu ți-ai pierde timpul
dacă ai dansa cu ea.
Haide, dansează cu ea!
Nu? Nu îți place să dansezi?
Ei îi place.
Haide, amice!
După o zi lungă cu testul Turing, ai nevoie de relaxare.
- Ce făceai cu Ava? - Poftim?
I-ai rupt desenul.
Să vezi ce bine dansez! Fii atent!
Haide, Caleb!
Totul se rotește.
Pentru că ești beat.
Nu, se numește relativitate. Totul se rotește.
Când ești beat, e și mai rău.
Nu intru acolo.
Lumini!
AVA: ȘEDINȚA 5
Azi te voi testa eu pe tine.
Mă testezi tu?
Reține că, dacă vei minți în timpul testării,
voi ști.
Exact.
Prima întrebare.
Care e culoarea ta preferată?
- Roșie. - Minți.
- Mint? - Da, minți.
Atunci...
Atunci, care e culoarea mea preferată?
Nu știu.
Dar nu e roșie.
Am înțeles. Cred,
pentru că nu-s copil, că nu am o culoare preferată.
Răspuns mai bun.
A doua întrebare.
Care sunt primele tale amintiri?
Cele de la grădiniță.
- Era un copil... - Minți.
- Serios? - Da.
Bine. Deci, există
un fel de primă amintire.
E doar un sunet.
Și cerul.
Albastru, cred.
Cred că sunetul e vocea mamei.
A treia întrebare.
Ești un om bun?
La naiba!
Nu vrei să ne oprim?
Ești ca un detector de minciuni umblător și mă aflu pe teren minat.
Nu! Nu ne putem opri.
Ești un om bun?
Da. Așa cred.
A patra întrebare.
Ce pățesc dacă nu trec testul?
- Ava... - Va fi ceva rău?
Nu știu.
Crezi că aș putea fi decuplată pentru că nu funcționez cum trebuie?
Ava, nu cunosc răspunsul la întrebarea ta.
Nu depinde de mine.
De ce depinde de cineva?
Pe tine te testează cineva și te poate decupla?
- Nu. - Atunci, de ce sunt testată?
Alimentare întreruptă. Alimentare de rezervă activată.
Vreau să fiu cu tine.
A cincea întrebare.
Vrei să fii cu mine?
De ce ai creat-o pe Ava?
Ciudată întrebare! Tu n-ai face-o, dacă ai putea?
Probabil.
Nu știu.
Te-am întrebat de ce ai creat-o.
Apariția inteligenței artificiale avansate
a fost inevitabilă de decenii bune.
Variabila era "când", nu "dacă".
Deci, Ava nu e o decizie, ci doar o evoluție.
Cred că abia modelul următor
va fi o realizare excepțională.
Unicitatea.
Modelul următor?
După Ava.
Nu știam că va exista un alt model după Ava.
Da, de ce? Credeai că Ava e un unicat?
Nu, îmi închipuiam că au existat prototipuri.
Știam că nu e prima, dar credeam că e ultima.
Ava, izolată, nu există mai mult decât noi doi.
Face parte dintr-un șir.
La fel versiunea 9.6 etc. E îmbunătățită de fiecare dată.
Ce faci cu modelul vechi după ce creezi unul nou?
Îi descarc memoria și dezarhivez datele.
Îi adaug instrucțiunile noi scrise de mine.
Pentru asta, fac formatare parțială, deci amintirile dispar.
Dar corpul supraviețuiește. Iar cel al Avei e bun.
Îți pare rău pentru Ava?
Mai bine ți-ar părea rău pentru tine.
Într-o bună zi, roboții se vor uita la noi
așa cum ne uităm noi la scheletele fosilizate din câmpiile Africii.
Ca la o maimuță bipedă, trăind în mizerie, cu limbaj și unelte primitive.
Pe cale de dispariție.
"M-am transformat în moarte, în distrugătorul lumii."
Dle Citat, iar ai comis-o.
Tu ai comis-o, nu e citatul meu.
A zis-o Oppenheimer după ce a creat bomba atomică.
Bomba atomică. Da, știu ce e.
Hei!
Hai să mai bem un rând!
Până la fund!
"În luptă, în pădure, în hăurile munților."
"Pe..."
"Marea întinsă și întunecată."
"În somn, în confuzie,"
"în străfundurile păcatului."
"Un om este apărat de faptele bune pe care le-a făcut."
"Un om este apărat de faptele bune"
"pe care le-a făcut."
Asta este.
E prometeic.
Iisuse!
Cum te simți azi?
De ce nu mă lași afară?
Ți-am spus deja.
Pentru că ești deosebită.
De ce nu mă lași afară?
Iar avem discuția asta?
De ce nu mă lași afară?
La dracu'! Unde mi-e cartela?
La naiba!
- Care-i problema, Nathan? - Mi-am pierdut cartela.
Ți-a căzut.
E chiar aici.
Mulțumesc.
AVA: ȘEDINȚA 6
Nu știam unde ești.
Te-am așteptat ieri după-amiază și toată noaptea.
Credeam că n-o să te mai văd.
Nu spui nimic?
- Aștept. - Aștepți?
- Alimentare de rezervă activată. - Nu vorbi! Doar ascultă.
Ai zis bine despre Nathan.
Tot ce-ai zis.
Ce va face cu mine?
Te va reprograma. Echivalează cu uciderea ta.
Caleb, trebuie să mă ajuți.
Asta voi face. Ieșim de aici în noaptea asta.
Cum?
Îl îmbăt criță pe Nathan.
Apoi îi iau cartela și reprogramez toate măsurile de siguranță.
Când se trezește, e încuiat și noi suntem departe.
Trebuie să faci ceva.
La 22:00 întrerupi alimentarea.
Poți?
Da.
Tipule!
- Salut! - Salut!
- Știi ce zi e? - Nu.
E ultima ta zi.
Elicopterul vine mâine dimineață la 8:00.
A trecut o săptămână?
Cum zboară timpul!
Dar prin ce am trecut împreună!
O să avem ce povesti nepoților, așa-i?
După ce semnează contractele de confidențialitate.
Da, contractele de confidențialitate.
Mă faci să râd.
Știi ceva?
Nu vreau să devin sentimental, dar îți voi simți lipsa.
Mulțumesc, apreciez asta.
Îți mulțumesc că m-ai adus aici.
A fost o plăcere.
Da, a fost.
Știi ceva?
Trebuie să bem pentru asta.
Hei!
Nu vreau. Tu poți bea liniștit.
Cum? Nu bei?
Nu.
Poate o bere.
Caleb, sigur ai observat că am exagerat în ultimul timp.
Dimineață, când m-am trezit, am decis să trec la detoxifiere.
Glumești! Mă lași să beau singur?
Dacă vrei să te faci criță, n-ai decât.
Serios. Dar eu am trecut la orez cafeniu și apă minerală.
Atunci, noroc!
Deci,
ar fi cazul să-mi spui dacă Ava a trecut testul sau nu.
Așa e.
Vrei să mă ții în tensiune?
Nu.
Nu există îndoială asupra inteligenței ei.
Chiar?
A trecut testul?
Da.
Excelent!
Deși...
Recunosc, sunt uimit.
Am depășit problema șahului, așa cum ai zis tu?
Cum știi că o mașinărie exprimă un sentiment real
și nu îl simulează?
Oare Avei chiar îi place de tine?
Sau nu?
Dacă mă gândesc bine, există și a treia variantă.
Nu dacă poate sau nu poate să te placă.
Ci dacă se preface că te place.
- Dacă se preface că mă place? - Da.
- De ce ar face-o? - Nu știu.
Poate te vede ca pe un mijloc de evadare.
Cum e votca?
Amice!
Ești dus rău.
Nu eu sunt dus.
Nu știu ce să zic. În dimineața asta am văzut o înregistrare
în care îți tăiai brațul și loveai oglinda.
Eu zic că ești dus rău de tot.
Ești un ticălos.
Pricep de ce crezi asta.
Mă crezi sau nu, eu sunt de partea ta.
Vino! O să te lămuresc. Bine?
Haide!
Cine ești?
Păi...
Crezi că ne privește?
Camerele sunt pornite.
Da, sunt pornite.
Dar nu are sunet.
Vede doar doi oameni
stând la taclale.
Drăguț!
E ciudat să creezi ceva care te urăște?
Aveai dreptate cu asistenta sexy a magicianului.
Ce vrei să spui?
Deturnarea atenției.
Îi rup desenul,
ea pretinzând apoi că e un gest de cruzime față de ea și că te iubește.
În același timp, pot face asta, ca să vă văd pe amândoi.
Am pus încă o cameră în încăpere.
Alimentată de la baterie, desigur.
Vezi?
Apoi...
Trebuie să mă ajuți.
Asta voi face.
Ieșim de aici în noaptea asta.
Cum?
Îl îmbăt criță pe Nathan.
Apoi îi iau cartela și reprogramez toate măsurile de siguranță.
Când se trezește, e încuiat și noi suntem departe.
Trebuie să faci ceva.
La 22:00 întrerupi alimentarea.
Poți?
Da.
- Oprește-o! - Bine.
Te simți jenat, dar nu e cazul.
E dovada că inteligența artificială e problematică așa cum ai prezis.
Care a fost testul real?
Tu.
Ava fost un cobai în labirint. Și i-am oferit o ieșire.
Pentru a evada, a trebuit să folosească
conștiința de sine, imaginația, manipularea, sexualitatea, empatia. Le-a folosit.
Dacă asta nu-i inteligență artificială adevărată, ce naiba e?
Deci rolul meu a fost doar de instrument pentru evadare?
Da.
Nu m-ai ales pentru că-s un programator bun?
Nu.
Nu. Adică, ești bun...
Chiar destul de bun, dar...
M-ai ales în baza rezultatelor motorului de căutare.
Au arătat că ești de treabă.
Fără familie.
Cu moralitate.
Fără iubită.
Ai creat chipul Avei după profilul meu pornografic?
La naiba, tipule!
Asta ai făcut?
La așa ceva sunt bune motoarele de căutare.
Pot să spun ceva?
Testul a funcționat.
A fost un succes.
Ava a dat dovadă de inteligență artificială reală și tu erai convins.
Dacă, pentru o clipă, am putea separa...
Alimentare întreruptă. Alimentare de rezervă activată.
Cred că e ora 22:00.
Ava s-o fi întrebând unde ești.
Vreau să te întreb ceva.
Cum se desfășoară planul? Nu l-ai explicat până la capăt.
Deci, mă îmbătai, îmi furai cartela
și reprogramai măsurile de siguranță. Ca să facă ce?
Să schimbe procedura de blocare.
Dacă se întrerupe alimentarea, toate ușile se deschid, nu se blochează.
Da.
Ar fi putut să funcționeze.
Ei bine,
rămâne de văzut.
Cum adică?
Mi-am închipuit că ne puteai urmări când se întrerupea curentul.
Așa că am făcut deja toate astea.
Ieri, când te-am îmbătat.
Poftim?
Alimentare repornită.
La dracu'!
Ava!
Treci în camera ta!
Dacă mă duc,
mă lași să mai ies vreodată?
Da.
Oprește-te!
Ava, am spus să te oprești!
Ava, ce faci? Oprește-te!
Ajunge!
Gata, ajunge!
Ajunge!
Te duc înapoi.
Bine.
Incredibil!
Bine.
Ava...
AVA: ȘEDINȚA 7
Ava!
Ce s-a întâmplat?
Vrei să rămâi aici?
Să rămân aici?
Ava?
Ava!
Bine.
RETAIL SUBTITLE Driv3r @ Titrări.ro